Jeg frier til Cecilie i aften.
Okay, flottenhejmer. Hvad er du blev flået for?
37.000 kroner.
Er du sindssyg! 37.000? Hvor fanden har du 37.000 fra?
- Du gav mig en lammer? - Ja.
- Okay, jeg gør det. - Unger, ønsk onkel held og lykke.
Martin. Martin!
Det er virkelig godt. Det er vigtigt. Det er noget nyt.
Ægteskab er da fedt. Det er chancen for, at du kan få et ordentligt liv.
Okay, jeg har et ordentligt liv.
Har du fået fortalt det til Cecilie?
Du kan ikke gå gennem tilværelsen uden at fortælle det vigtigste -
- der er sket i dit liv. Især ikke hvis hun er dit livs kærlighed.
Never gonna happen. Du undervurderer, hvor langt man kan komme med livsløgn -
- og fortielser. Det er det nye. Prøv det! Det er super fedt.
Kan jeg hjælpe den næste?
Det tror jeg faktisk godt, du kan. Jeg har set dig ekspedere et par stykker.
Og det gik fremragende. Så hvorfor skulle du miste den evne netop nu?
Det er fint, du åbner op, men der er ingen grund til præstationsangst.
Hvorfor skulle du ikke kunne hjælpe den næste, altså mig?
Hvad skal du have?
Jeg skal prøve noget nyt. Jeg har altid drømt om at eje en eller flere skruer.
Det bliver 77,50.
Vil du have en kvittering?
Nej. Den kvittering får du lov til at beholde. Skal vi ikke aftale det?
Og for lige at opsummere. Transaktionen gik strålende.
Husk det, næste du gang du rammes af tvivl. Du kan meget mere, end du tror.
God aften. Kan jeg...
Det kan du godt.
Det lyder fantastisk. Du er set resten af livet. Okay, resten af året.
Ej, hvor godt. Ja ja.
Hej-hej.
Det var Sarah-Marie. Hun havde været til et outlet. Hun er helt oppe at køre.
Godt.
Cecilie, vi har jo været sammen i mange år. Og...
Du er det vigtigste menneske for mig. Ikke bare det vigtigste menneske.
Du er det vigtigste levende væsen overhovedet... Inklusive dyr.
Jeg vil gerne være sammen med dig. Så...
Cecilie...
Vil du gifte dig med mig?
Hva...
Hvad?
Jamen, Ce...
Du er et fjols. Virkelig. Et fjols!
Cecilie, hvad sker der?
Du frier, jeg går, og du kan ikke engang gå efter mig?
Skal vi da storme rundt? Jeg har jo booket et bord med stole til at sidde på.
Hold nu kæft!
Hvorfor ligger der en mand og sover på vores gulv?
Vel fordi han faldt i søvn der.
Godmorgen. Hej.
Var det Martin, du sagde, du hed?
Jeg hedder Freja.
Hva... Skal du brække dig?
- Hvad sagde du? - Jeg spørger, om du skal brække dig?
- Det, tror jeg, er en god idé. - Ja.
Du har ringet til Cecilie. Læg en besked, så ringer jeg tilbage.
Cecilie...
Jeg har ringet mange gange. Du er nødt til at tale med mig.
Jeg forstår ikke, hvad der sker.
Ring til mig.
Render du tit i byen og drikker dig ned og crasher hos fremmede mennesker?
Du tænker ikke, du er ved at være lidt gammel til morgenfester?
Du nævnte, at du havde prøvet at fri til nogen -
- og at det ikke var gået helt sindssygt godt.
Det virker, som om vi har haft en samtale. Jeg vil bare sige, at jeg intet kan huske.
Du har simpelthen haft blackout? Fedt.
Flot. Det troede jeg faktisk, man slap for, når man blev voksen-voksen.
Du spiller musik? Du elsker at udtrykke dig gennem rytmer og en følsom vokal.
Ja, jeg spiller musik. Men det er mest min kæreste, Rune. Han er musiker.
Han spiller i et band, der hedder Waves. Kender du Waves?
Jeg kender U2.
Med Bono.
Det er lidt kaotisk. Jeg er tvilling, og det er Rune også, så det kan godt -
- blive lidt intenst og crazy. Men det er sådan, når man elsker hinanden, ik'?
Er der noget galt? Mangler du noget?
Jeg skal videre. Øh, hvor er jeg?
Mentalt ved jeg ikke. Men fysisk er du i en lejlighed i ydre Nordvest.
- Nordvest? - Ja, Nordvest.
- Hvad fanden laver jeg i Nordvest? - Sover på gulvet og går med solbriller.
Tak for gulv og lige lovligt sprudlende selskab.
Det var så lidt. Hvad er planen nu?
Jeg skal finde en ring. Toodle-oo, unge person.
Er boden åben? Kan man købe en hotdog, eller hvad står menuen på?
Street food?
Martin, Martin, Martin...
Så den fortabte søn vender hjem.
Har du det godt, Knud? Knud, Knud...
Forrygende, fremragende, fabelagtigt.
Venter på en journalist fra Børsen, der skal lave et portræt -
- til artikelserien "Mænd med succes og hamrende god stil".
- Hvad... Hvad har du gang i? - Lufter ud.
Jeg ved ikke, om man, hvor du kommer fra, kender til fænomenet forårsrengøring?
Forårsrengøring? I slut-august?
Hvor længe har du boet her?
Siden du holdt op med at ringe.
Eller svare på mine sms'er, fordi jeg ikke var cool nok til dit cool liv.
Så det er længe.
Den hylde der... Har du forsøgt dig som handyman?
Det er den første hylde, jeg har sat op i mit liv.
Man skal ikke lade sig æde op af perfektionisme.
- Arbejder du stadig på det bureau? - Jeg er freelance.
Det kører godt. Jeg har lige lavet en kampagne for en energidrik.
- Den hedder Boing Doink. - Boing Doink?
Den har jeg aldrig fået serveret. Boing Doink.
Jeg friede til Cecilie i går aftes. Hun sagde nej.
Originalt. Og en klog pige.
Men jeg glemte ringen på en restaurant. Den vil jeg hente. Vil du med, Knud?
Hvor går turen hen?
- København K. - K. Åh...
Der er så mange blanke facader og konsulenttyper med spidse lædersko.
Jeg kan ikke rumme K.
Nej. Sådan en tur er ikke noget for mig.
Hvor fanden har du det billede fra? Er det i 8. klasse?
Jeg er vild med kostumerne. Har du nogensinde set så flotte tentakler før.
- Men optrådte vi til morgensamling? - Det der var hummersketchen.
Jeg tror, vi var dem, der grinede mest af den sketch.
Jeg tror, vi var de eneste, der grinede. Hummersketchen...
Ved du hvad, jeg...
Jeg tror gerne, jeg vil med på eventyr.
Jeg trænger til at få gang i det gamle kadaver.
Vi gør det. Vi tager af sted, os to på tur.
- High five. - High five.
To sekunder.
Hej Martin.
- I to kender hinanden? - Ja.
Freja, Knud. Knud, Freja.
Frejas kæreste, Rune, spiller musik.
Musik er jo vældig populært. Spiller Rune på et blæseinstrument, man trutter i?
Nej, Rune trutter ikke super meget.
Min morfar spillede jo basun... indtil han døde...
...i en tragisk drukneulykke i et vandland i Catalonien.
Ja, selvfølgelig... Vi hopper videre. Men det var dejligt at møde dig, Knud.
Vi skal også videre. Vi skal besøge eventyrriget København K.
Fedt. Fedt, fedt, fedt... Vi hopper. Ciao!
Ciao, ciao.
- Nu får jeg sgu lyst til Campari. - Kom nu. Vi skal videre.
Hvis jeg skal entrere celebre K, skal jeg tænke meget over min fremtoning.
Dress to impress. Eller som Coco Chanel sagde:
"Mode går af mode, men stil varer evigt." Stil, Martin.
- Og stil er jo lige dig. - Ja.
Nu kan København godt gøre sig klar til en eksplosion af tidløs elegance.
Der er 5,4 kilometer ind til restauranten.
Så det vil tage en time og seks minutter at gå derind.
Ja... Så går det over stok og sten.
Det er jo herligt at være på tur.
Ja...
Jeg har mødt hende. Jeg bryder mig egentlig ikke om hende.
- Cecilie brød sig ikke om dig. - Var det sådan, det hang sammen?
Det var sådan, det hang sammen. Jeg er 46, hun er 42. Vi bor sammen.
Fast forhold. Faste rammer. Tryghed.
Men en dag skal vi alle dø og begraves under den iskolde jord -
- og fortæres af insekter.
- Hvor er Laila? - Ja...
Det gik ikke. Det var gensidigt.
- Laila var fantastisk. Hvad skete der? - Gik ikke. Gensidigt.
- Det lyder gensidigt. - Det var gensidigt.
Stop. Vi skal ikke i den retning.
Det er Johannes.
Nu går vi i den modsatte retning af vores mål.
Det er nødvendigt. Vi havde aldrig overlevet mødet med Johannes -
- hans pæne kone og hans vidunderlige fire, små børn.
Du skal da gøre det på tilbagevejen.
Så kommer jeg hjem og får mine sko af, og så går det op for mig -
- at jeg har glemt at handle ind. Og så bliver jeg ramt af selvbebrejdelse.
En voksen mand, der glemmer at handle ind. Ej, det er nu. Det er det mest fornuftige.
- Er det det mest fornuftige? - Ja.
Jeg skal lige...
Det er min søster.
- Hej Trine. - Hej Martin.
Jeg skal snakke med dig, så kan vi ikke lige mødes et sted?
- Hun kommer ind fra Søborg. - Søborg?
Det sted har aldrig sagt mig noget.
Søborg? Ja... Det kan man selvfølgelig også.
Søborg er ensformigt kernefamilieliv i rækkehuse -
- og hygge og bristede drømme.
Skarp formulering. Man fornemmer hjernen bag kampagnen for Boing Doink.
- Knud? - Trine!
- Hvordan har du det? - Jeg har gang i alt muligt.
Ja... Hvad, hvis man må spørge?
- Forårsrengøring for tiden. - I august?
Ja, det er så en streg i regningen. Jeg er først lige blevet gjort bekendt med det.
Nå. Det er ikke så godt, hvad?
Men... jeg har snakket med Cecilie. Hun ringede til mig.
Jeg har været ovre i lejligheden. Hun gav mig den her. Det er dine ting.
Hun snakkede med dig og ikke med mig? Hvad sker der?
Hun virker ret afklaret, desværre. Du skal ikke komme hjem eller ringe.
Fax? Er der en åbning der?
Hvad skal der ske nu?
- Jeg skal samle tankerne. - Livets svære puslespil.
Knud, kunne du tie stille, mens de voksne taler?
Så tier jeg stille. Jeg sidder her og siger ingenting. Jeg ti...
- Hvad fanden sker der? - Pas.
Hun kan sende resten til en ny adresse. Lejligheden står jo i hendes navn.
Stærk kvinde. Selvstændig kvinde. Det må man da give hende, hvad?
Vi er nødt til at snakke sammen under fire øjne.
Martin.
Du må ikke blive sur. Altså, jeg...
Hvad?
Det ville være godt, hvis du flyttede hjem til os i en periode. Og måske også...
- Måske hvad? - Prøvede at...
...formulere, hvordan du har det.
Din familie kan hjælpe? Magnus kan jeg snakke med?
Nej, en professionel, Martin.
- Vi har aldrig snakket om det. - Det lyder som en frygtelig plan.
Du er nødt til at tale om det, selv om det er 20 år siden.
Det er virkelig vigtigt, både for mig og for dig.
Fatter du ingenting?
Jeg gider ikke at tale om de ting. Jeg gider ikke!
Hvad fanden skal jeg lave i Søborg? Udover at rådne op og køre børn -
- til og fra fritidsaktiviteter i en praktisk familiebil.
Overvej det. Jeg vil gerne være der for dig. Du har jo os. Du har en familie.
Du har et fundament. Det virker fandeme, som om du ikke ved det.
Det kommer aldrig til at ske.
- Martin! - Jeg skal nok selv finde ud af det.
For helvede altså.
Nå, god snak? Konstruktiv dialog?
Hvad er så planen nu?
Det skal du ikke tænke på. Jeg finder på noget.
- Fuck alt. - Flot, Martin. Fuck alt.
Jeg elsker dig. Jeg elsker dig faktisk!
Jeg har ikke brug for det. Jeg har ikke brug for noget.
- Fuck alt. - Magnus, du skal til fodbold. Kom.
Jeg ringer senere, okay?
Magnus, hils... for guds skyld ikke ude i Søborg.
- Fuck alt. - Det har du sagt nogle gange.
Og ved du hvad? Det lyder rigtig sejt. Du skulle være rapper.
Det er min sidste dag i byen. Jeg er færdig.
Jeg troede aldrig, du var begyndt.
Jeg tager til Barcelona i morgen og forsvinder.
Du ser mig ikke lige foreløbig.
Vi skal hente den ring.
Din søster sagde, hun elsker dig. Det er ikke hver dag, man får det at vide.
Med mindre man er popstjerne eller en dejlig lille baby.
Hun mener det ikke. Det er bare ord.
Hvorfor er det utænkeligt, nogen elsker dig?
Udover at du er møgirriterende og svær at holde af.
Og går meget langsomt og i den helt forkerte retning.
Nej, der er nogen, der er blevet gift.
Det kunne have været dig, hvis det ikke var gået så dårligt med dit frieri.
Var det der drømmen? At stå udklædt som en Dressman-model -
- og prøve at leve op til Feminas forestilling om romantik?
Jeg får tårer i øjnene over det vamle liv, du har levet.
Du har været den lille grinagtige abe i ligegyldighedernes cirkus.
- Der er de unge mennesker. - Hun er sgu da også alle vegne. Kom!
Nu kommer hun herhen. Sig ikke, jeg ikke kan sætte en hylde op.
Den slags dømmer nogle mennesker en på og griner hånligt.
Det tror jeg ikke, hun går op i.
Respektér mit ønske om at styre mit eget narrativ.
Det er det eneste, jeg beder om. Kan du gøre det for mig? Tak.
Hej gutter. Jeg troede, I skulle til K. Hvad laver I her?
- Vi blev slået ud af kurs. - Nå.
- Går det bedre, Martin? - Det er min sidste dag i byen.
Jeg tager til Barcelona i morgen på ubestemt tid.
Fuck alt. Kom!
"Fuck alt." Godt motto. Det sagde jeg også i 2.g. Det gik ikke sindssygt godt.
- Kom, Knud. Vi skal videre. - Vi er på jagt efter en kostbar ring.
Fedt. Vi skal over og chille.
Chille? Hvad indbefatter det?
At man sætter sig ned og hygger og slapper af. I er velkomne, hvis I har lyst.
Jeg har aldrig prøvet at chille før.
- Hvordan kender I hinanden? - Fra vores fælles hjemstavn.
Vi voksede op under forskellige kår.
Jeg trådte mine barnesko på familiens gods -
- som i dag er konferencecenter, hvor forretningsfolk kommer -
- og bliver vejledt i at optimere deres profit gennem mindfullness.
Martins barndomshjem kan bedst beskrives som et korthus rejst i orkanens øje.
Men vi flyttede sammen til København, boede sammen og læste sammen.
Og vi havnede i reklamebranchen sammen.
- Så du laver reklamer? - Nej.
Det gjorde jeg en kort overgang.
Men jeg har ikke Martins smidige overlevelsesinstinkt.
Ah! Så chiller vi, hvad?
- Det er en pæn trøje. - Tak! Den er bare fra genbrug.
Genbrug? Ja, så føler man, man gør en forskel.
- Det gør man vel. - Selvsagt en illusion.
Det er det imponerende ved mennesket. Vi er fabelagtigt dygtige -
- til at opdigte vores egen betydning.
Det er lidt random sagt. Hvorfor siger du det?
Ja... Jeg fik en hjerneblødning. Sorry.
Pokkers.
Det er faktisk ikke noget at joke med.
Vi har en familieven, der fik en hjerneblødning. Det er ikke sjovt.
Tror I, alt er en joke?
- Det var faktisk virkelig hårdt for mig. - Åh, skat.
Det er ikke særlig sjovt.
Louise, jeg er ked af, hvis jeg virkede respektløs før. Det var ikke meningen.
Jeg ved om nogen, hvad det vil sige, når livet føles umuligt.
Kan I huske, da vi vandt EM?
- Nej. - Nej, nej...
Men den aften var der ekstase i hele Danmark.
I København, Slagelse, Trekantsområdet.
Den juni-nat mødte jeg Laila. Hun var klædt i pink.
Det var, som om kosmos så ned på mig -
- og forbarmede sig over min ynkelige eksistens og gav mig en chance.
Vi blev forelskede.
Det var fantastisk. Der var et vidunderligt, dejligt menneske -
- der elskede mig.
Hun var hele mit liv.
Det var som en drøm. Hver dag. Konstant.
Så rammer vi trediverne, og Laila får et job og får gjort sit studie færdigt.
Og der er jeg ikke helt nået til endnu. Men jeg er også kun 45.
Men vi ønsker at få et barn. Sammen. Og...
Vi prøver. Barnet skal være manifestationen af vores lille mirakel.
Men det lykkes ikke, fordi... Ja...
Jeg kan ikke få børn. Min sædkvalitet er katastrofal.
Så vi overvejer adoption. Men Laila vil have sit barn.
Så vi bliver enige om kunstig befrugtning.
Men Laila får kolde fødder i sidste øjeblik, for hun vil kende sin donor.
Så vi spørger en... en bekendt. En fyr, vi kender, der hedder Carsten.
Carsten Pontoppidan, hvis det siger jer noget? Nej? Han er...
Han er forstander på en meget kendt kunsthøjskole -
- og han var Lailas vejleder -
- da hun skrev speciale. Og Carsten vil gerne.
Og Carstens sæd er fuld af liv, så...
Laila bliver gravid, og...
Vi får barnet, og det barn ligner Carsten meget med et meget aflangt ansigt.
Det er kranieformen. Den er aflang.
Og Carsten kommer og besøger os og får barnet at se.
Og han besøger os ofte.
Tit også når jeg ikke er hjemme, og Carsten er meget charmerende, så...
Så da barnet er fyldt otte måneder, flytter Laila.
Sammen med Carsten.
Og de bor sammen nu på højskolen.
Og de har fået tre børn sammen. Og de ligner alle sammen Carsten.
Med det... Med det lange ansigt.
Så sådan gik det til, at skæbnen tildelte mig en smule lykke.
Tilfældighedernes spil. Jeg troede, den lykke var...
...var min, og at lykken var permanent.
Men det hele var en ondsindet plan, der handlede om at ydmyge -
- og latterliggøre mig.
Og jeg har læst Søren Kierkegaard og alt, der er værd at læse.
Men who the fuck cares?
Min sæd...
Min sæd er ikke lige så god som Carsten Pontoppidans sæd.
Den er død.
Min sæd er stendød.
Skal du ikke sige noget til ham?
Hvad skal jeg sige?
Det ved jeg sgu ikke, Martin. Bare snak med ham.
- Hvis du ikke gør det, gør jeg det. - Nej! Du bliver siddende.
Du skal ikke blande dig.
Jeg kan sgu da se, at din ven har det skidt, ligesom at du har det skidt.
Husk din Netto-pose.
Tak for opmærksomheden!
Er du okay?
Jeg vidste ikke, at det med Laila endte på den måde.
Martin.
Jeg har brug for, at du gør mig en tjeneste.
Selvfølgelig. Hvad som helst.
- Du holder vagt. - Holder vagt?
Jeg kan ikke urinere på et offentligt toilet, når der er andre mænd tilstede.
- Hvad? - Jeg bliver selvbevidst.
Det hele trækker sig sammen. Jeg prøver. Der sker intet. Et grufuldt nederlag.
Du stiller dig foran døren og sørger for, at ingen kommer ind. Det skylder du mig.
Okay.
Undskyld, du kan ikke komme ind nu.
- Hvad snakker du om? - Du kan ikke komme ind nu.
- Jeg skal ind. - Jeg siger, du skal vente!
Der er en derude, der bliver holdt for nar af tilværelsen.
Det er jeg skide ligeglad med. Jeg skal på toilettet. Flyt dig!
- Slap lige af! - Så kom dog væk!
- Du kan ikke komme ind. - Slip mig dog!
- Hvad foregår der her? - Han vil ikke lade mig bruge toilettet.
Vil han ikke lade dig komme ind? Hvad er det for et usselt menneske?
Tænk at behandle en handicappet på den måde.
- Ja, sådan en idiot. - Det må du nok sige.
Puha. Hvilket udyr af et menneske.
Jeg smutter lige i den anden retning.
- Vi ses. - Vi ses.
Jeg skal ikke have kaffe. Jeg nægter at være slave af konformiteten.
- Hvad vil du så gerne være slave af? - Forbrugskulturen. Hvis jeg havde råd.
Hej gutter.
Konformitet. Er du for eller imod?
- Jeg tror sgu, jeg er mest imod. - Det er de fleste.
Er I stadig på vej mod K?
Ja, vi er på vej mod K. Vi har et mål, og vi er mænd.
- Fedt. - Vil du med?
- Ja, hvorfor ikke? - Fantastisk.
Så er vi en trio. På vej ud på en stor odyssé.
Fedt.
Du er en medløber.
Forskellen på dig og mig er, at jeg har haft chancen for at være medløber.
- Folk har ønsket mit selskab. - Jeg lever i selvvalgt isolation.
Og det er smukt. Det er godt. Det er imponerende, siger mange.
Ja. Hvis du kendte nogen.
Freja, jeg har købt fries og burger til dig.
Tak, Knud. Det er meget sødt af dig. Det er ikke lige min kulinariske stil.
Hemmeligheden, der adskiller den jævne, triste burger...
Ja, kom med det.
...fra den sublime og guddommelige, er...
- Dressing. - Ja.
Det er dressing. Nu skal du høre efter. Det er vigtigt. Dressing.
Som er dårligt for kroppen.
Jeg lever hver dag, som om dagen før var den sidste.
Martin, har du en lille bog, hvor du skriver dumme sætninger ned -
- som du så husker udenad, eller kommer du op med dem on the spot.
Knud har ikke noget socialt liv.
Ja, og jeg fortalte, at det er en gave, jeg har givet mig selv.
Okay.
Hvis du er meget ensom og gerne vil fikse det, skulle du prøve krystaller.
- Krystaller? - Alle bruger krystaller for tiden.
I ved ikke en skid om det spirituelle, gør I?
I tror heller ikke på astrologi eller...
Vi tror på dressing.
Okay.
Jeg har haft nogle problemer. Derinde.
- Velkommen i klubben. - Tak.
Jeg var indlagt på psykiatrisk afdeling og kom ud her for...
...en tre uger siden. Ja.
Hvordan går det?
Det går godt.
Jeg kæmper lidt. Men...
Jeg tror på, at mennesket, uanset hvad det bliver udsat for her i livet -
- skal prøve at...
...lede efter skønheden og kærligheden i alting.
- Led du bare. - Ja.
Det kan du bruge det meste af ungdommen på.
- Og mens du leder, har vi dressing. - Præcis.
- Vil I høre min sang om kærligheden? - Skulle vi høre en sang om kærlighed?
Det tænker jeg, I skal. Den går sådan her.
Dine ord
ud af din mund.
Dine tankers poesi
strømmer ud, ud, ud,
ind, ind, ind.
Fyld mig ud
med dine ord og med din
tunge.
Din varme tunge. Din varme, nysgerrige tunge.
Din tunge, din tunge, din tunge, din tunge, din
tunge.
Rune, din
tunge.
Hvad synes I? Martin?
Øh... Jeg kan faktisk ikke vurdere, om teksten er helt præcis nok.
Jeg har ikke nok kendskab til Runes tunge.
Men du må da indrømme, at den tunge har man lyst til at se lidt nærmere på.
Skal vi videre?
- Så er vi kommet til K. - Kan du klare det, Knud?
Hvorfor kan du ikke lide K?
Her vrimler med folk, der sælger deres sjæl for ussel mammon.
Det kunne Knud ikke finde på.
Nej, aldrig. Ja, måske til den rigtige pris.
Har nogen fortalt jer, at I har en småbelastende måde at snakke på?
- Fire. - Ja?
- Vi har nået målet efter en lang rejse. - Det tog os kun otte timer.
Sket er sket. Men lad være med at græde snot over det. Ingen orker et tudefjæs.
- Velkommen til. - Tak.
- Har du reserveret? - Jeg var her i aftes og har glemt noget.
Jeg var ikke på arbejde i går. Hvad har du glemt?
- En forlovelsesring. - Okay. Det har jeg godt hørt om.
Var det dig, der friede?
Ja, det var det.
Prøv at høre, det er jeg sgu ked af at høre.
Ægteskab er noget lort.
Jeg er selv skilt, så...
Yes... Men det var også mere ringen.
De mennesker, der kommer her, er mennesker, der ofte siger ciao.
- Ciao. - Ciao.
Det virker. Bare sig ciao, så svarer de med et ciao.
Knud, bare giv den gas.
- Hvad så, hvad sker der? - Mike.
- Ja, chef. - Det her er Mike.
Han er opvasker her. Han er en skide flink fyr.
Tak. Du er også flink.
Tak.
Mike fandt ringen i går og tog den med hjem.
Tog den med hjem? Men det er jo ikke din ring, opvasker-Mike.
Du har bare stjålet den.
Jeg troede, nogen havde glemt den. Det var ikke for at stjæle...
- Så er den hjemme hos dig nu? - Øh, altså, ja.
Cecilie?
- Kurt. - Knud.
Knud. Hej.
Hej Cecilie.
Jeg havde bare glemt min frakke.
- Jeg går bare igen. - Jeg tror, Martin vil snakke med dig.
Hvor skal vi tale henne?
- Kan vi ikke bare tale her? - Vi kan da ikke stå midt på gaden.
Vi kan sætte os ind i min bil.
Hvorfor har du ikke mødt andre end Laila?
Der er ikke andre end Laila.
- Har du været på Tinder? - Jeg har været på posthuset.
- Hvad betyder det? - Det ved jeg ikke.
- Jeg vil ikke snakke om det. - Man skal snakke om det. Det er vigtigt.
Jeg har været helt fucked i hovedet, fordi man ikke snakker.
Så lad mig skitsere det på denne måde.
Jeg kan ikke sætte en hylde op. Ergo kan ingen kvinde bruge mig til noget.
Du tillægger hylden alt for meget værdi.
Jeg er sgu da fucking ligeglad med, om Rune kan sætte en hylde op.
Ja...
Jeg ønsker måske bare en smule kærlighed.
Jeg vil gerne sige undskyld.
Hvad vil du gerne undskylde for?
For at jeg ikke har været nærværende nok, og at jeg ikke har lyttet til dine behov.
Det er sgu da min isskraber.
Du trænger til hjælp.
Du nævner ikke Søborg. Det bliver et nej herfra.
Du er så bange. Jeg fatter ikke, hvad du er så bange for.
Jeg er sgu da ikke bange. Jeg er bange for Søborg. Det siger sig selv.
Det er synd for dig.
- Hvorfor siger du, det er synd for mig? - Men det er ikke mit problem.
Jeg kan ikke være sammen med en, der ikke vil lukke andre ind.
- Hvorfor har du så gjort det i 10 år? - Det ved jeg sgu da heller ikke.
- Det er bare, fordi jeg friede... - Du mente det ikke. Du gjorde det bare.
Vil du virkelig gerne giftes med mig? Er jeg dit livs store kærlighed?
Jeg har mødt en anden.
Jeg ved ikke, om du har været sammen med andre. Det er også ligegyldigt.
Hvad hedder den ækle stodder så?
- Theodor. - Theodor?
Theodor? Det var dog et frygteligt navn.
Hvem fanden render rundt og kalder sig selv for Theodor?
Og hvad er Theodor så for en type? Er det sådan en lille bamsefar?
En blød type, som bare åbner sig og lader dig komme ind.
Jeg... undskylder -
- at jeg ikke gik fra dig for mange år siden. Det burde jeg have gjort.
Og Theodor-bamsefar taler hele tiden om, hvor sårbar han er, og...
Og alt muligt andet lortepis. Han er så åben.
Der er aldrig lukket. Han er en omvandrende døgnkiosk af følelser.
Betyder det noget for dig, at jeg er forelsket i en anden mand?
- Hvad talte du og Cecilie om? - Fuck alt!
- Hej. - Jeg leder efter en fucking tyveknægt.
- Ikke herude. - Jeg skal finde opvasker-Mike.
Han er tyv og har stjålet en ring til 37.000.
Slap af. Mike har fået fri.
- Jeg skal have den ring. Kom nu! - Han arbejder faktisk oppe på Sam's Bar.
Det kan man bruge til noget.
- Held og lykke. - Du skal ikke røre mig eller beklage.
Jeg skal have fat i opvasker-Mike. Er han her?
- Hvad sker der? - Hvad talte du og Cecilie om?
Er han her? Opvasker-Mike?
Jeg skal tale med opvasker-Mike. Er han her?
Jeg tror, du skal tale med chefen. Hun er ude bagved.
- Så er vi kommet på karaoke-bar. - Rimelig fedt.
Her kommer man, hvis man vil hygge sig med gode venner eller kolleger.
Tror du egentlig, vores ven er okay?
Det tror jeg ikke. Men jeg tror heller ikke, vi kan gøre meget ved det.
- Så synes jeg, vi skal gå i baren. - Ja, vi går i baren.
- Hvad siger du til shots? - Jeg har aldrig prøvet at bestille shots.
Du høvler ned, Knud.
Jeg har aldrig smagt noget så lavkulturelt.
Det er "Familien på Bryggen" i flydende form.
Hey, er du manager her? Jeg leder efter opvasker-Mike.
- Kan du ikke tage den lidt med ro? - Jeg er færdig med at tage den med ro!
Hvad er det der?
Det er dårlige minder.
Du har været indlagt.
- Ja. - Ja. Hvor længe?
- 22 dage. - Nå. Det er jo ingenting.
Men du er også nybegynder. Rookie.
- Jeg har fået svinets adresse. - Stop lige med "svinet."
Uplandsgade 19, 4. sal til højre. Kom!
Hvorfor vil du ikke fortælle, hvad du talte med Cecilie om?
Vi kender alle til smerte.
Jeg forstår godt, at Laila ikke gad dig. Virkelig.
Hvad fanden sker der for dig? Hvad er det for noget at sige?
Nu vil jeg synge. Låne stemme til den kraft, der gennemstrømmer mig.
Livet!
Er I der, Roskilde?
Du har ringet til Laila. Læg en besked...
Som en rigtig fin ven burde du stoppe ham lige omkring nu.
Fru Laila Pontoppidan, det er mig. Er du der? Nå, der kommer Martin.
Mine damer og herrer, nu skal I møde et latterligt, falsk menneske.
Et menneske, der er lavet af teflon.
Nu skal I møde en mand, der kommer valsende -
- og tror, han kan tillade sig hvad som helst!
- Kom ned derfra! - En mand, der svigter alle!
Det der må I simpelthen selv finde ud af.
Jeg går ud og pisser.
Vil du fortælle mig, hvad dig og Cecilie snakkede om?
Nej, det vil du ikke. For du vil ikke give noget af dig selv, Martin.
- Du har aldrig givet noget af dig selv. - Hvad taler du om?
- Du kender mig ikke. Du ved ikke en skid. - Jo, jeg kender dig.
Jeg kender dig rigtig godt.
Jeg har kendt dig, siden vi var 13 år.
Jeg har kendt dig, lige indtil du forlod mig.
Du ved ikke, hvad der skete mellem mig og Laila.
Men du svarede ikke. Du ringede ikke tilbage.
Vi mødte hinanden på gaden. Du lod, som om du ikke kendte mig. Du ville ikke snakke.
Jeg kaldte på dig, men du gik videre. For sådan er du. Du går bare videre.
Jeg kender dig alt for godt, Martin.
Nu skal vi synge!
Jeg skal giftes! Igen!
Hvad så? Hvor er Knud henne?
Knud er taget hjem.
Bare sådan uden at sige farvel?
Han fik travlt. Han skulle noget vigtigt i morgen tidlig.
Så I er blevet uvenner?
Jeg kan godt selv hente den ring.
Jeg skal alligevel til fest på Amager.
- Nå, pudsigt sammenfald, hvad? - Ja, mega pudsigt.
Martin, jeg skal ind her.
Hvilken fest foregår i en mørk baggård søndag aften på Amager?
Rune og hans musikervenner holder nogle crazy fester.
Okay. Nå, men tak for selskabet.
Og held og lykke med ringen og Barcelona og alt det der.
Du kommer fede steder. Jeg bliver ked af, jeg ikke skal til fest.
For jeg sætter jo stor pris på at møde samfundets top.
Man kan se, at folk, der kommer her, har god stil. God smag. Og nu skal jeg videre.
Du ved godt, du ikke behøver at være skide tarvelig hele tiden, ikke?
Har du overhovedet sagt noget ærligt hele dagen?
Skynd dig ind. Du risikerer at gå glip af alt det hyggelige.
- Hey. Rune? Rune! - Fuck...
Hej.
Hun er helt væk.
Var det din kæreste, Rune, der gik forbi?
Det er ikke så simpelt, som det ser ud.
Hvem af os to har ikke været ærlig hele dagen?
Jeg kan godt forstå, at folk forlader dig.
Rune?
Hvordan går det?
Jeg...
For helvede, Freja. Hvad har du gang i?
Jeg hørte bare, der var fest, og så ville jeg komme forbi.
- Skøre kælling. - Det skal du ikke kalde mig.
- Og hvorfor ikke det? - Vi snakker lige sammen i to minutter.
Det er slut!
Og det har det været i lang tid. Kom nu videre med dit liv. Jeg gider dig ikke.
Jeg har aldrig haft følelser for dig. Det skete bare. Det betød intet. Det er glemt.
- Det mener du jo ikke. - Please fuck ud af min fest!
Det er sindssygt. Du stalker mig jo. Hvorfor er du blevet udskrevet?
Hey, stop det der.
- Stop med hvad? - Hold din kæft!
- Martin... - Hey, slap af!
- Er du også syg i hovedet? - Hold nu kæft. Slap nu lige af!
Nu er du ikke så fucking smart længere, hvad? Læg ham ned, drenge.
- Rune, lad ham være! - Læg ham ned!
- Ja, dem der. - Giv mig lige en saks.
Er det ikke lidt varmt med de lange bukser?
Klip, klip, klip! Hold ham stille. Klip, klip!
Hold ham fucking stille! Klip, klip! Sådan der. Så det andet ben.
Hvad så? Vi er sgu ikke færdige. Vi mangler det andet bukseben.
Flyt dig!
Fuck dig.
Er du okay?
Jeg er okay.
Han... Han droppede mig, Rune.
Og jeg reagerede bare sådan lidt... vildt.
Jeg mistede ligesom kontrollen, og så røg jeg ind psyk.
Jeg ved ikke engang, hvorfor fanden jeg reagerede sådan.
Folk slår op med hinanden hele tiden. Det er så banalt.
Det er også bare... Jeg burde jo bare være fucking glad.
Og lykkelig for at være sluppet af med sådan et røvhul, men jeg kan ikke...
Jeg kan ikke tænke på andet.
Det... Det er bare ikke fair.
Og det værste er bare, at han er et lortemenneske.
Som i et fucking dårligt menneske.
Her er dine...
Dit skjold.
Undskyld.
Nej nej, det... Tak.
Vi skal videre.
Ringen.
Ja...
Til opvasker-Mike.
Hej Knud. Jeg troede, du skulle hjem.
Hvor blev I af?
Hvem har gjort det der ved dig?
Det lyder, som om, at hvis du får et navn, vil du hævne det?
Nej. Jeg vil bare gerne vide, hvem jeg ikke skal tage på telttur med.
Nu stopper vi med at vrøvle. Jeg er done. Jeg er træt af, at vi vrøvler. Færdig.
Knud, jeg er ked af, at jeg har været en dårlig ven.
Jeg er ked af, at jeg har opført mig så røvhulsagtigt.
Jeg er ked af, at jeg forlod dig.
Jeg var selvoptaget, og jeg har svigtet dig.
Undskyld.
Jeg har savnet dig.
Jeg har også savnet dig.
Er det noget, du siger, eller mener du det?
Nej, Knud. Jeg er her nu.
Hold kæft, hvor er I cute. Det her er totalt et "The Notebook"-moment.
Ødelæg ikke en smuk stemning med en dumsmart vittighed.
Det er ikke mig, der har lavet dumsmarte vittigheder hele dagen. Det er jer to.
- Men vi har gjort det til en kunstform. - Og vi har øvet hele livet.
- Præcis. - Og det er kunst.
Nogle laver keramik, nogle forsker, andre spiller musik.
Som min morfar. Har jeg fortalt om min morfar?
Han spillede basun. Men han døde i en tragisk bobslæde-ulykke i Calgary.
Af uforklarlige årsager eksploderede den her bobslæde og sendte morfar ud -
- i tusind blodige stumper.
Tænk hvad morfar kunne have ført det til som basunist -
- hvis han ikke var død i en alt for tidlig alder. Han blev kun 82.
Jeg har aldrig opsøgt en opvasker så sent om natten før.
Der er jo en chance for, han ikke er hjemme.
Det er ikke utænkeligt. Alle mennesker er jo ikke hjemme hele tiden.
Jeg er for eksempel ikke hjemme lige nu. Og jeg er bare ét eksempel ud af mange.
Mike! Opvasker-Mike!
- Ja, så slap dog af, mand. - Han er hjemme.
Hvad fuck sker der?
- Hallo? - Hej Mike.
Hej. Nå, det er dig?
Ja, det er mig. Vil du lige åbne døren lidt?
Ja, okay.
- Hvad så? - Jeg beklager, vi forstyrrer så sent.
- Men du har jo min ring. - Ja.
Øh, men... Er klokken ikke to om natten?
- Jo, det skal nok passe. For tiden går. - Ja, tiden går, Mike.
- Jeg vil gerne have min ring. - Okay...
- Det skal være lige nu? - Jeg tænkte, det var et fint tidspunkt.
Okay.
- Skal I alle tre ind? - Ja. Vi er en trio.
- Okay... - Goddag, opvasker-Mike.
Hej.
Øh... Nu skal du høre. Du skal nok få ringen.
- Du smuttede. Hvad skal jeg tænke? - Hvem er det?
Skat, det er bare nogen, jeg kender. Du skal ikke bekymre dig om det.
- Men det er jo midt om natten. - Ja...
Øh... Det er, fordi min kæreste...
- Hun har den. - Ja?
Nu er hun faktisk min forlovede.
Din forlovede?
Det er en svær situation. Men der er da gang i frieriet.
Så der er nogen, der tror på kærligheden. Det er positivt.
Men øh...
- Giv mig to minutter. - To minutter.
Okay?
- Pænt ærgerligt for Mikes kæreste. - Ja.
Sådan er tilværelsen. Det er hårdt at leve, men man bliver næsten nødt til det.
- Men du gav mig den jo. - Jeg ved det godt.
Det er noget fucking lort. Og du må virkelig undskylde.
Det var en, jeg fandt på restauranten. Og så samlede jeg den bare op.
Og så ville jeg give den til dig for at gøre dig glad.
- Men du friede jo til mig. - Ja, men det er jo...
- Med en ring, du har fundet? - Jeg elsker dig og vil giftes med dig.
Det behøvede du da ikke give mig en ring for. Eller stjæle en ring.
- Jeg har ikke råd til sådan en ring. - Nej.
- Men det har jeg ikke. - Nej.
- Jeg nåede bare at blive glad for den. - Det forstår jeg godt.
Den er vist også ret dyr.
Det må du virkelig undskylde.
Det er jo lige meget. Den betyder ikke noget.
Vil du stadig giftes med mig?
Kun hvis du vil giftes, betyder den ikke noget.
Er det rigtigt? Jeg vil så gerne giftes med dig, skat.
Her har du ringen. Undskyld al besværet.
Behold den. Jeg har ikke noget at bruge den til. Det var en fejl.
Hvad? Nej, selvfølgelig skal du have din ring tilbage.
Altså, jeg er bare glad for, at du ikke ringede til politiet. Her.
Behold den. Seriøst. Jeg har intet at bruge en ring til.
- Er det kaffe? Kaffetid? - Ja.
Den klarer jeg. Jeg er en mand, der ordner ting, en handlingens mand.
Bliv bare siddende, så kommer jeg om et øjeblik med vidunderlig barista-kaffe.
Det lyder godt.
Længe leve konformiteten!
Det her er totalt barndomsmindeagtigt for mig.
Hvorfor det?
Mine forældre rejste helt vildt meget i min barndom.
Da jeg var lille, tænkte jeg ikke på andet. Jeg boede i en lille by.
Nogle gange føltes det, som om det kun var min familie, der boede der.
Min far arbejdede som sælger for AEG. Hårde hvidevarer.
- Ja. - Det var han ikke begejstret for.
Så en dag udvandrede han fra et salgsmøde hos en kunde i Kolding.
Midt i en sætning gik han bare.
Så tog han en taxa til Skagen og bookede sig ind på Ruths Hotel.
Det er sådan et jetset-hotel.
Om aftenen gik han ned i restauranten og spiste en overdådig middag.
Foie gras, hummere.
Stor mand.
Han drak en rødvin til 8000 kroner.
Bagefter gik han tilbage på værelset og...
Der tømte han et glas sovepiller og minibaren.
Og så skrev han et afskedsbrev.
Det var stuepigen, der fandt ham dagen efter.
Min søster og jeg identificerede liget. Vi kørte over sammen.
Det var en lang tur.
Senere fik jeg det afskedsbrev, han havde skrevet... til mig.
Han skrev, hvordan tilværelsen var ét sort hul.
Han skrev, hvordan intet gav ham glæde.
Der var kun skuffelse og smerte.
Han skrev, hvordan jeg intet betød for ham.
Og at han glædede sig til at slippe for nogensinde at se mig igen.
Efter det forsvandt jeg bare. Tog væk.
Talte ikke med nogen i et år. Da jeg kom tilbage, fandt jeg på en historie.
En del vidste det vel, men det ignorerede jeg.
Jeg lod, som om det aldrig var sket.
Jeg har aldrig sagt det til nogen.
Jeg har aldrig sagt det højt.
Ikke engang til Cecilie.
Slet ikke til Cecilie.
Absolut ikke til Cecilie.
Så hvorfor er det, du ikke skal til Barcelona?
Det skal jeg ikke, for det var en lorteidé til at starte med.
Hvad fanden skal jeg lave i Barcelona? Alene.
Krystaller?
Det her er en ametyst. Den healer og giver håb.
Okay. Så siger vi det, Freja.
Godt.
Hvad er det for en skandinavisk, kropsforskrækket adfærd?
Kom her. Kom.
Så er vi herlige italienere, der tør at overskride hinandens intimsfærer.
Tak for i dag. Fuck alt.
Tak for odyssé. Min gode, gamle klassekammerat.
Ja...
Fint besøg, hvad?
Jeg tænkte, jeg lige ville komme forbi og sige hej.
Ja... Du har fået nyt look, kan jeg se.
Ja.
Må jeg komme ind?
- Var det en lammer? - Det var en lammer, ja. Ind med dig.
Hey, du tabte noget. Hvad er det? En sten eller hvad?
Det er en ametyst.
Undertekster: Simon Boertmann Brüel